Винаги ще те наблюдавам от сянката ти.
Да? - Добър вечер. Любимият ви цветар е!
Какво искате, полковник?! - Извинявай за това.
Бях малко пиян и си купих цял куп цветя.
Ще ти бъда благодарен, ако се съгласиш да вземеш част от тях.
Какво има?
Случило ли се е нещо? - Не, няма нищо.
Сигурна ли си?
Да, нищо не се е случило.
Ще трябва любезно да отхвърля цветята. Нямам място, където да ги сложа.
Но ти благодаря, че ми се обади. Лека вечер.
Защо винаги ми се обажда в неподходящи моменти?
IceFanSubs
представят
Не мога да се концентрирам. Тялото ми още се чуди какво да прави.
Превод:
KiMiTo Golden^Fool
Даже трепери и дори и да искам, не мога да го спра.
Въпреки че слънцето и луната не са на моя страна,
Редакция:
KiMiTo
"Нямам друг избор, освен да се опитам".
Стайлинг:
KiMiTo
Тези думи минаваха през главата ми.
Късметът не е на моя страна, но бягането нищо няма да реши.
Превод на ОP и ED:
KiMiTo
Дори и да не мога да видя бъдещето, трябва само да съм смел и да победя.
Поздрави за всички наши фенове!
Уебсайт:
balito
Като поддържам разстоянието до целта си.
Всичко от което се нуждая, за да победя е гордостта да спечели.
Дали ще отпразнуваме победата си с вино,
или ще бъдем победени, коленичейки пред врага?
За всичко си има само по два възможни изхода,
и аз искам да контролирам съдбата.
Трябва да се възползвам от тази златна възможност.
Ще го направя с най-добрите си ходове,
и ще ги отведа в света на илюзиите.
Ще открия изхода от тази безкрайно тежка игра,
и ще надскоча границите на честността.
Но какво ли ще трябва да пожертвам, за да го направя?
И с какво не искам да се разделя?
Мъж, който се предполага, че е Скар, е бил забелязан близо до планината.
Трябва да започнем оттук. - Изоставена мина?
Точно така.
Това градче - Баскуул, сега е запустял град.
Чудесно е за скривалище. - Колко проблемно.
Затова ще се разделим.
Ако някоя група го забележи, трябва незабавно да ни съобщи!
Разбрано!
Ние ще придружим братята Елрик.
Добре, добре.
Дали идват с нас, за да ни държат под око? - Най-вероятно.
Епизод 38
Сблъсък в Баскуул
Така...
Как ще се отървем от тези двамата...
Видях някаква сянка! - Какво?!
Ето тук!
Ей, почакайте!
Чакайте!
Изчезнаха!
Къде отидоха?! - Дали не са влезли в онази стая?!
Мамка им, избягаха!
Успяхме да се отървем от тях, но...
Не мислиш ли, че...
...това място...
...е доста големичко?!
Къде са Скар и малкото момиченце?
Ако случайно не се покажат, едва ли ще успеем да ги намерим...
Алфонс-сама!
Алфонс-сама!!!
Ей! - Невъзможно...
Алфонс-сама!
Тя наистина се показа...
Какво правиш тук?!
Мей!
Слава Богу! Открихме те!
Да не би да си дошъл тук, за да ме търсиш?
Да, исках да те видя!
Ал-сама...
Исках да те видя и да науча повече за Източната алхимия...
Боже мой! Сънувам ли? Алфонс-сама ме е търсил? - Ей, дребосък!
Умирах да те видя!
Този път няма да ти дам да се измъкнеш! Побързай и ни научи на Източна алхимия!
Вие братята се борите за ръката ми!
Но ти не си мой тип, Едуард-сан! - Не си играй с мен!
Ей, Ал...
А, извинявай.
Ударих си главата.
Коя е тази, Алфонс-сама?!
Това е ужасно! Имаш мен, а...
Не! Тя е само стара приятелка!
Чакай малко... Защо говоря като мъж, който изневерява?
Мей-чан, моля те да не бягаш така сама...
Братята Елрик?!
Кой си ти?
Това съм аз - Марко.
Д-р Марко?! - Какво ти се е случило?!
Какво правите тук?
Братята Елрик!
Ти пък кой си? - Не ми казвайте, че сте ме забравили!
Аз съм Йоки, собственикът на каменовъглената мина в Юсуел!
Мисля, че забравих. Дори не съм се замислял, че те познавам.
Колко грубо! След всички неща, които ми направихте...
1914г.
Юсуел.
Миньорският град - Юсуел.
Аз - Йоки, бях войник и управител на града.
Жителите на града живееха щастлив живот, благодарение на усилията ми.
Побързай и си плати
данъка!
Не можем, защото ти ни режеш от заплатите!
И тогава се появи най-големият злодей, Държавният алхимик - Едуард Елрик!
Сребърен часовник?!
Държавен алхимик!!
Злато!!
Искам да закупя правата над каменовъглената мина с това.
Но това беше капан!
Какво е това, г-н Алхимик?!
Всичкото злато, което ми дадохте, се превърна в камъни!
Те работиха заедно!
И след като откраднаха мината от мен...
...хората, които забравиха, че ми дължат много, ме пребиха...
...и почерниха името и репутацията ми като военен.
Започнах много нови бизнеси, за да си върна популярността...
...но всичко се провали...
Инвестициите ми...
...също бяха неуспешни...
Накрая прибягнах...
...до това да помоля един милионер за заем...
Само ако...
Само ако не бяха братята Елрик...
Тогава се заклех...
Заклех се да си отмъстя на онези двамата, които ме опропастиха.
Отмъщение, което е далеч по-лошо от това да ви убия!
Няма да загубя от крадец като теб! - Не, аз не съм крадец...
Казвам ти - няма нищо между нас!
На кого му пука! Искам да те попитам за Източната алхимия!
Ей, слушате ли ме въобще?! - Да, както и да е. Сигурно ти е било трудно, старче.
Разбирам как се чувстваш. - Не се прави, че си ме слушал!
Не можете да намерите Уинри-сан? Сериозно... какво ви става?
Ужасно съжаляваме... - Аз ще отида да я потърся.
Двама мъже от отряда на Чарли да дойдат с мен. - Разбрано!
Майор Майлз.
Знам. За Скар, нали? Ще се свържа с теб, ако го открия.
Това място изобщо не е добро, а? Тук няма почти нищо.
Ти си Скар, нали? - Кимбли-сама иска да те види.
Затова ела с нас.
Изненадан съм, че ме открихте.
Но наистина ли мислите, че вие двамата може да ме хванете?
Сигурно не, ако сме просто обикновени хора.
Ако бяхме обикновени хора!
Химери, а...
Интересно!
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.info
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.info
Оттогава научих много.
Първо за начина, по който се правят философски камъни.
Второ за историята на тази страна. И има нещо странно в алхимията, която използва.
Затова търсихме това момиче, за да разберем възможностите на Източната алхимия на Ксинг.
Напълно очаквано от теб.
Това е нещо, което някой много преди теб е осъзнал.
Това са документите от изследването му, които е оставил.
Мислим, че тези документи са ключа към разкриването на мистерията.
Значи, ако ги дешифрираме...
Може би да...
Но затова ни трябва помощта на Скар.
Защо той?
Какво беше това?
Това е мястото, на което Скар отиде! Дали е армията?!
Вие четиримата останете тук.
Ние ще отидем да проверим какво става.
Скар е...
Този е доста дебел, но това изобщо не го забавя!
Чух, че си безсилен, ако не можеш да ни докоснеш.
Затова ще те атакуваме от разстояние.
Също така знаем, че можеш да унищожиш земята, ако нещата се влошат.
Ще те бием и ще те отведем при Кимбли-сама!
Точно навреме сме.
Братята Елрик?
Този глас...
Бате, това са хората на Кимбли от Централата.
Какво?
Ясно...
Вие стойте и гледайте. Ние ще хванем Скар...
Чудовища!!! - К-Какво правите?! Ние сме на ваша стра...
Не си спомням да съм се съюзявал с чудовища!
Ужасно!
Казват, че са ни приятели, а после ще ни изядат!
Онзи дебелият има много голяма уста! Цял ще ме погълне!
Копелета! Стойте настрана!
По-бърз ли е от Скар?!
Бате?
Какво е толкова смешно?!
Лесно е!
Сякаш съм направен от перца!
Северните аутомейли са прекрасни!
Сега вече ме ядоса...
Какво? Явно така ударите ми са загубили и част от силата си.
Няма да се отървеш толкова лесно от плюнката ми!
Това е плюнка?! Ужас!
Щом е така...
Значи ще я разтворя във вода!
С-Студено!
На ти!
Защо го направи, бате?! - О-Ох! Спри да се движиш!
Ще ми свалиш кожата!
Харесва ли ти атаката "Докосни студения метал със студени ръце и бъди залепен"?
Не ни пречи, Метален алхимико!
Не си ли на наша страна?
Млъквай, прасе! Не познавам такъв като теб! Пък и всеки би казал, че си от лошите!
Щом толкова настояваш, докажи, че си на наша страна!
Добре! Ще се трансформирам, само гледай!
Това и чаках!
Зампано!
Колко глупаво, да сваляш оръжие пред врага си.
По дяволите! Махни се от мен! - Добре, сега ще трябва малко да поспиш.
Сега е в бойно настроение...
Дано те хванат скоро.
Предай се, Скар!
Ще унищожа всичко, излязло на пътя ми.
Напада без дори да се замисли?
Металната ти ръка е моя!
Съжалявам. Вече не е от метал!
Стой на място!
Спри!
Глупачка! Защо си дошла?!
Отдръпни се.
Майор Майлз.
К-Какви са тези?
Явно хората от Централата правят ужасни експерименти.
Завържете ги за онзи стълб. - Да, сър!
Сега, Скар...
Не ми харесва да наказвам сънародник, но не мога и да те пусна.
Сънародник?
Братя Елрик, ние ще се погрижим за останалото...
Уинри! - Глупачка! Стой далеч от него!
Пуснете ме... ще се справя.
Какво ще правиш?!
Стойте настрана от него, госпожице. - Оставете ме да поговоря с него.
Искам да говоря с него лице в лице.
Защо уби родителите ми?
Каквото и да кажа, ще звучи като извинение.
Факт е, че аз убих Рокбел.
Какво беше това?! - Идва от сградата, от която получихме доклад!
Лошо. Тук сме повече от 24 часа, както и обещахме.
Говорим за Ледената кралица.
Вероятно вече е затворила изхода. - Нормално е да се забавим.
Все пак се движим без никакви фенери.
След като те казват, че чудовището ще дойде, ако запалим светлините.
Добре дошли.
Слава Богу!
Отведете тези двамата в болницата. Бързо! - Съжалявам...
Няма защо.
Мисля, че ви казах да затворите изхода след 24 часа?
Да. Но, виж.
Още не са минали 24 часа.
Генерал-майор Армстронг ми каза да се водя по този часовник.
Генерале!
Те добре ли са? - Само двама от тях.
Разбирам.
Какво правите тук, ако мога да попитам? - Гледах планините.
Зимата тук е красива, нали? Виждам само черно и бяло.
Доста е ясно и ми харесва.
Наистина ли?
Там горе виждам и син цвят.
Като едно човешко сърце, нали?
Наистина съм ви благодарен за допълнителното време, мадам.
Какво? Не знам за какво говориш.
Изглежда, че си имаме гости.
Доста време мина.
Съжалявам, че идвам сега, но ни дължите едно обяснение, нали?
Не се приближавай! - Всички да отстъпят!
По дяволите! - Металeн алхимико?
Кимбли!
Защо не наглежда Уинри, по дяволите?!
Кимбли-сан, на покрива!
Ако се видим отново след дълга раздяла, искам да го направим тук.
Тогава ще стиснем ръцете си и ще се уверим, че никога повече няма да се разделим.
Ще си говорим цяла вечер, докато слънцето не изгрее
и докато не залезе, няма да отделяме ръце един от друг.
Нека винаги заедно да вървим така, като неразделни другари.
Стоя си в града и започвам да гледам със самотни очи.
Не мога да усетя твоята топлина.
Винаги, когато те видя, осъзнавам
колко много обич ми даваш.
Ако се видим отново след дълга раздяла, искам да го направим тук.
Тогава ще стиснем ръцете си и ще се уверим, че никога повече няма да се разделяме.
Не мога да заспя, защото не мога да спра да мисля за теб.
Затова ме отведи някъде, където съмненията не могат да ни застигнат.
Нека така озарим нощното небе без звезди.
Когато си с мен, мога да отида и накрая на света.
Но без теб, едва ли бих могла да го направя.
Когато си с мен, мога дори да пея от радост.
Щом сме заедно се чувствам така, сякаш светът е станал по-добър.
Дори срещата да носи само мъка,
все още има смисъл от нея.
Пътека, посветена на чувствата, които идват и си отиват.
Следващият епизод на Металния алхимик:
Епизод 39: Мечта.
Епизод 39
Мечта
Дали всичко не е част от план, измислен от нещо по-висше?
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu